Ray, minne sinä nyt?
Tule takaisin.
Varo, senkin kurja...
Queenie!
Huomenta, Walter!
Naapurin nurmi kaipasikin lannoitusta.
Huomenta, luutnantti ja rouva Rumsfield.
Hei, Ricky.
Herra Rumsfield, varokaa.
- Hitto vie. - Oi ei.
Walter.
Kiva kaveri.
- Walter! - Mark!
Nytkö jo jalkeilla?
Walterin koira jätti taas läjän Rumsfieldin nurmelle.
Hyvä, muru.
Tiedän että olet siellä!
- Kulta, naapurit... - Kuulkaas, herra.
Räkyttävä rottanne teki -
vihonviimeisen läjänsä minun pihalleni!
Läjäkin vielä -
niin niittaan sen persuksen umpeen!
- Teen sen saman tien. - Ei kulta!
Pitäisi kai muuttaa.
Kulta, meidän pitäisi muuttaa.
Meillä on naapureina asekauppias ja sekopää.
Tappelevat kaiken aikaa.
Onko tämä makeaa?
Onko näiden uusien naapureiden nimi Klopek?
On se.
- Onko nimi slaavilainen? - En tiedä.
Muuttivat kuukausi sitten. Mahtavatko kunnostaa pihan?
Etkö syö tätä?
En. Vatsani vaivaa taas.
Mitähän tuolla oli tekeillä yöllä.
Arvasin että näin käy.
- Käy miten? - Ei mitään.
Mitä sinä tiesit?
Se alkoi jo.
Kökötät lomaviikon laiskana -
tympäännyt ja palaat töihin entistä kurjemmassa kunnossa.
Enpäs.
Pakataan tavarat ja ajetaan lepäämään mökille.
Näkisit itsesi - aamutuimaan vahtasit koiran tortunvääntöä.
Kutsutko mökkeilyä levoksi?
Ajetaan tuntikausia ruuhkassa, -
kosteaan koppipahaseen odottamaan, -
että jättipäinen naapuri juopuu -
- ja kupsahtaa portailta. - Hänellä on vesipää.
Älä pilkkaa.
Se ei ole lepoa.
Tämä on: Löhöän kotona tekemättä mitään.
Siinä lomatoiveeni. Laiskottelen, -
seuraan otteluita, -
juon pari sataa kaljaa ja tupruttelen sikaria.
Niin, ja viritän grillin takapihalle.
Sellaista lomaa minä kaipaan, Carol.
Ja viikon päästä olen kuin toinen mies.
Omapa on lomasi.
Vaiti.
Artilla on ase.
Art!
Terve, Ray. Aamupalalla vai?
Tiedättehän Suzetten ja lintujen ruokkimisen.
Variksia alkoi tulla kuin tyhjästä.
Suzette on kimpussani.
"Varikset ovat isoja lintulaudalle."
- Niitä ei ollut ennen. - Eikä näin valtavia.
Hommasin aseen, että voin posauttaa pari.
Mikset sinäkin lähtenyt anopin luo?
Hei, ruokailu on kesken.
Minäkö kestäisin viikon niitä kahta?
Ennemmin syön lasimurskaa.
Tästä tulee kesälesken riemuviikko.
Vince.
Mikset olet töissä, Ray?
- Otin viikon lomaa. - Niinkö?
Lähdettekö te järvimökille?
- Ei vaan takapihalle. - Miten niin?
Haluan levätä kotinurkissa.
Vai levätä! Kun naapurissa asuu täysiä sekopäitä.
- Joko olet tavannut Klopekit? - En ole.
Eikä kukaan muukaan naapuri.
Juttelin kiinteistön- välittäjän kanssa.
Hän kertoi, että Klopekien edellinen talo paloi poroksi.
Paloiko?
Kyllä vain. Se oli varsinainen pätsi.
"Naapurit helvetistä."
Kenties.
Oli miten oli, hyvä että en asu rajanaapurina.
Pakko myöntää, -
että Klopekit ovat outoja.
Olen tarkkaillut taloa.
Kukaan ei mene sisään eikä tule ulos.
Siellä ei käy ketään.
Mitä lie syövät?
Ehkä he haluavat olla omissa oloissaan.
Muistathan Knappit?
Puhuitko heidän kanssaan?
Minä puhuin kahdesti. Lähtivät hyvästelemättä.
Ei heitä voi edes verrata.
Knappit olivat erakoita, mutta joltisenkin normaaleja.
He hoitivat nurmea. Heillä oli nurmi!
Näistä Klopekeista -
emme tiedä edes, kuinka monta heitä on.
Heitä on kolme.
He liikkuvat vain öisin.
Ricky Butler sanoo heitä yöeläimiksi.
Vai sanoo.
Näin heidät kaukoputkellani -
tuolla takapihallaan.
- Tekemässä mitä? - Kaivamassa.
- Vähän niinkuin hautaako? - Ehkä.
Nyt nämä puheet saavat riittää.
Ricky Butler ja sinä lopetatte Klopekien vakoilun.
Älä syydä hänen päähänsä kaikenkarvaisia kuvitelmia.
- Minne matka? - Vaihdan ylleni lomakuteet.
Joko lopetit?
Kulta, istutan tsinniat muiden kukkien sekaan.
- Kauppapuutarhan myyjä... - Hitto, että tuo risoo minua.
Mikä?
Tuo vanha pieru.
Hänellä on hienoin nurmikko.
Arvaa miksi?
Koska äijä koulutti piskinsä sotkemaan minun nurmeni.
Hei, rouva Rumsfield.
Ei yhtään rusketusrajoja.
Hyvältä näyttää.
Naapurin jannu on ääliö.
Peterson.
Hän tuli pihalle aamutakissa kun ne ulkomaalaiset metelöivät.
Eikä pannut rikkaa ristiin.
Mitä aiot tehdä ihan ensiksi?
En tiedä.
- Joko näit uudet työkaluni? - En.
Hyvät pelit.
Carolin isän joululahja.
Katsos.
Upeita. Aiotko tehdä niillä jotain?
Kyllä kai. Enköhän.
Milloin ottelu alkaakaan?
Muistaakseni yhden maissa.
Haetko meille paistileipiä herkkukaupasta?
En. Ajattelin hakea autotallin ovenavaajan -
ja asentaa sen.
Ray.
Ray, tule tänne.
Mitä nyt?
Naapuri.
Yksi hunneista tuli esiin piilostaan.
Mikset mene tervehtimään?
Voisihan sitä mennä.
Nyt on sopiva hetki.
Mene nyt, niin selviää, mikä hän on miehiään.
Sinäkin voisit tervehtiä.
- Sinä olet naapuri. - Niin sinäkin.
Sinä olet rajanaapuri.
Asumme kaikki samassa korttelissa.
Samassa kaupungissakin, mutta sinä asut lähinnä.
Jos hän haluaa lainata jotain, hän tulee teille.
Hänellä on kiire.
Eikä ole. Nyt hän menee sisään...
Hän menee sisään. Sinun piti tervehtiä, -
joten kiiruhda...
Hän menee sisään. Pelisi on menetetty.
Hän menee sisään...
- Mokasit koko jutun. - Enkä.
- Pelkuri. - Hän meni sisään.
Minä en ole pelkuri, hän meni taloonsa.
Näytät pelkurilta kaikkien silmissä. Poikasi silmissä.
Jos se on niin tärkeää, senkuin mennään tervehtimään.
- Vitsi! - No niin, mennään.
Miksi tiuskit? Joitko liikaa kahvia?
Kinastelevat, kumpi soittaa ovikelloa.
Ei pitäisi tuijottaa.
Mennään molemmat. Vai oletko pelkuri?
Siitä vain, herra Peterson!
Kaikki katsovat meitä.
- Hieno juttu! - Joo, kiitti.
Minäkin tulen sisään. Lhan varmasti.
Mennään.
Alakerran ikkunoissa on kalterit.
- Ja kuistissa koloja. - Paska ansa.
- Oletko OK? - Olen.
- Tuosta en kyllä maksa. - Ne pitäisi haastaa oikeuteen.
Tervehditäänpä.
Tuo vesiletku!
Juokse tänne! Vettä kohti!
Ray, tänne! Vettä kohti!
Juokse tänne!
Ne taisivat häipyä, Mark.
- Pistivätkö ne? - En usko että teit tuon.
- En minäkään. - Upeaa.
Minulle kävi samoin viime viikolla.
Paitsi että hyökkääjä oli raivotautinen orava.
Kaakkois-Aasiassa tätä sanottaisi huonoksi karmaksi.
Kulta, pistot eivät parane, jos näpräät niitä.
Järvellä itikanpistoja olisi tuplasti.
Näyttää siltä että aamuiset puheesi valuvat hiekkaan.
- Minne menet? - Enkö voi mennä-
edes viereiseen huoneeseen?
Menen Pariisiin. Menen Kanadaan.
- Siinä määränpääni. - Vietkö koiran?
Vien sen ulos.
Odota.
Vince. Mennään tätä tietä.
Ei mennäkään sitä tietä.
Tässä on kiva piha. Oikein passeli.
Hei, koiramies!
Pidä piski poissa minun nurmelta.
Jaaha. Kenttäpäivä siis.
Hän polttaa sikareita salaa vaimoltaan.
Hän ei tiedä minun tietävän. Terve, Ray. Mitä kuuluu?
- Terve, herra Peterson. - Terve vain.
- Taidat tarvita sytytintä? - Kiitos.
- Kaunis ilta, eikö vain? - Niin, taivas vihertää.
Aamulla vihreä taivas...
On naapuri silloin vaivas.
Illalla vihreä taivas...
Naapuri sovun jo raivas.
Oletteko nähnyt The Sentinelin, herra Peterson?
Siinä on vanha äijä -
jonka kämppä on portti helvettiin.
Enpä ole nähnyt.
Tuli mieleeni.
Jos Klopekien talo paloi poroksi, tuntuu vähän siltä -
kuin joku olisi jättänyt sen portin auki.
Se kuuluu nytkin.
Rymistelevät taas.
Se tapahtui juuri tällaisena iltana.
- Mikä, herra Weingartner? - Siitä on kauan.
Silloin Hinkley Hills oli pieni.
Ja turvallisempi. Ovia ei tarvinnut lukita.
Kaikki tunsivat toisensa.
Siitä lienee 9 - 10 vuotta.
- Siinä missä oli se ostoskeskus... - Niin.
Kulmalla oli se iso liike.
Siellä oli upea virvokekone.
Paikkaa piti pyöreä, rillipäinen tyyppi, -
joka oli nimeltään Skip ja asui Elmillä.
Sillä oli vaimo ja pari muksua.
Nelikymppinen tyyppi väänsi kirsikkakokiksia.
Ei mitään senaattoriainesta.
Se kesä oli tosi lämmin.
Varsinainen hellekesä.
Alusvaatteetkin hiostuivat ja pakkautuivat...
No, oli helteistä.
Elm Streetillä alkoi tuntua kaamea haju, -
jonka arveltiin tulevan Skipiltä.
Kukapa menisi sanomaan:
"Hei, sun talosi lemuaa"?
Kaikki yrittivät viis veisata hajusta.
Keksittiin vippaskonsteja, kuten ilmanraikastimia.
Autojen "wunderbaumeja" ripusteltiin joka paikkaan, -
kuisteja myöten.
- Onko tämä hauskaa, Ricky? - Joo.
Kerronpa, miten juttu jatkuu.
Terveystarkastaja ilmestyy.
Skip sanoo, että hänen viemärikaivonsa reistailee.
Tarkastaja lähtee. Skip lupaa hoitaa asian.
Joten kaikki hyvinkö?
Väärin.
Pian Skipin ikkunoista tupruaa savua.
Ja mitä palokunta löytää?
- No? - Skipin perheen kuolleena.
Skip oli murhannut heidät -
jäähakulla.
Tyyppi tappoi koko perheensä -
jäähakulla...
Tosi on.
Jätti ruumiit kellariin -
ja palasi vääntämään pirtelöitä.
Skip ei vain arvannut, että helleaalto iskisi.
Tajuatko mikä se haju oli?
No?
Skipin perheen ruumiit -
mätänemässä kesäkuumalla.
Skip taisi tehdä turhan vahvan sitruunajuoman.
Päässä niksahti.
Muistan tuon jutun.
Kuulin siitä lapsena.
Se virvokekone purettiin samana syksynä.
Näitä juttuja sattuu ihan ihmisten nenän alla.
Nenästä puheen ollen...
Siitä asti kun Klopekit tulivat -
ilmassa on leijunut outo haju.
Kuin kalman tuoksu...
Ylemmäs! Donkkaisit tykisti!
Anteeksi, herra Peterson.
- Mitä turhia. - Minä menen kotiin.
Älä nyt niuhota.
- Anteeksi. - Se oli vitsi!
Teen jotain järkevämpää eli katson telkkaria.
Vastaus: "Washingtonin synttärin jälkeinen pyhäpäivä. "
- Lincolnin syntymäpäivä. - Muistopäivä.
Lincolnin ja Washingtonin synttärit on yhdistetty.
"Ojenna kätesi levälleen..."
Noin sanoit collegessa kun...
- Entä sun vanhemmat? - Palaavat vasta torstaina.
Gail, tää päihittää telkkarin mennen tullen.
- Miksei mennä leffaan? - Miksikö?
Sekin on keksittyä.
Tämä on täyttä totta.
Meidän naapurustossa.
Siinä hän on, täsmällisesti.
Hitto että on kiva katu.
Ray.
- Mitä? - Kuka on Mussolini?
"Niin mukavaa..."
- Art, me katsotaan visailua. - Mitä hän haluaa?
En tiedä, mutta palaan ennen viimeistä kysymystä.
Näytös alkaa. Nyt tarkkana.
Tuo kiharatukkainen on herra Peterson.
Hän on kotiarestissa, -
eikä halua uskoa pahaa naapureistaan.
Muuten hän joutuisi puuttumaan asiaan.
Tuo lihava äijä on herra Weingartner.
Hän uskoo että Klopekit on pahoja, -
ja että ne rakentaa tyrmää kellariinsa.
Hän ja herra Rumsfield aikovat vähän nuuskia.
Tästä tulee kivaa.
Mikä tuo on?
Infrapuna-ase. Tarkka-ampujien yökäyttöön.
Mitä me sillä?
Hiivin katsomaan, mitä kellarissa on.
Kuulkaa, tähän ei pitäisi ryhtyä.
Oletko vellihousu?
Tämä menee liian pitkälle.
Infrapuna-ase... Asennammeko seuraavaksi kuuntelulaitteen?
Se järjestyy.
Sittenkö tuikataan risti tuleen niiden nurmella?
Hiljaa.
- Kuulitteko? - Luulin että se olin minä.
- Jonkinlaista surinaa. - Se voimistuu.
Kuunnelkaa.
Jokin muuntajako?
Hitonmoinen voimala.
En voi...
Mistä se tulee?
Minä tiedän.
Vautsi.
- Mitä nyt? - Sähkön säännöstelyä.
Haisee paistetulta kissalta.
- Otan selvää, mitä... - Maahan!
Ei ajovaloja.
Näen otsikot:
"He elivät hiljaiseloa."
"Kukaan ei osannut epäillä mitään."
Ensi kertaa näen, että joku kiikuttaa jätteensä kadulle, -
ja hakkaa niitä kepillä.
Outo näky.
Kurkataanpa jäteastioihin.
Eikö ole vähän epäilyttävää -
tonkia naapurin roskia iltamyöhällä rankkasateessa?
Totta.
Jätteet pysyvät tuossa. Palataan asiaan aamutuimaan.
Anna ase. Minä häivyn.
Sadetauko, hitto.
Mitä sanoitkaan kaikenmoisista kuvitelmista?
Ray, nuku hyvin.
Keskiviikko on keilailta.
Tämä voisi muuttaa elämäsi.
- Hän on suuri parantaja. - Ja minä suuri keilaaja.
Vastassa on Rosellin firma.
Tapaisit häntä, Vic.
Hän hallitsee paranormaalin, -
kristalliterapian ja kätten päällepanemisen.
Pane kätesi noiden päälle.
Odottakaa, jätemiehet!
Hei miehet! Odottakaa vähän!
Seis! Odottakaa!
- Mitä teet? - Vien roskat.
Poisko? Oletko hullu? Tänne se!
Lopeta!
Ei mitään! Ei sormea, ei nenänpäätä...
- Anna se. - Selvä.
- Mitä nyt? - Jeesaan vähän.
Kenelle soitat?
Pyydän Delvaneyta avaamaan mökin.
En halua mökille.
Minä ja Dave menemme, jää sinä vakoilemaan.
Selvä, sopii.
- Nytkö sitten murjotat? - Menkää vain!
Menkää mökille! Minä voin nyhjätä täällä.
Sinä nyhjäät ympäri korttelia noiden pölvästien kanssa.
- Olen huolissani. - Miksi?
- Käytöksesi huolettaa. - Miten niin?
Lomalaisen käytöstä!
- Eikä ole! - Nukun pitkään!
- Rusketa itsesi! - Ai pyjamassako?
- No vaikka! - Painu mökille päivettymään!
Vie Davidkin! Yks' hailee.
Syön eineksiä, pyykkään ja siivoan sillä välin.
Art viskoo jätteitä kadulle.
Meillä on keskustelu... Mitä sanoit?
Pois sieltä! Hullujako olette?
Sen täytyy olla täällä.
Korkein Oikeus on päättänyt, -
- että jäte on julkista. - Suu tukkoon.
Kippasitteko kärryyn painavan ja kostean säkin?
- Mikä näitä vaivaa? - Hänellä on oikeutensa.
Ei tehoa minuun.
Auttakaa hänet pois...
Mitä on tekeillä?
Ray, älä mene!
Hetki vain, minä...
Me maksetaan sun palkkasi.
Säästä paskapuheesi.
Kuka kerää roskat?
"Kuka kerää roskat"?
Te tietenkin, koska olette roskakuskeja.
Emme kerää niitä kadulta!
Ray, ei mitään. Tutkimme koko lastin.
Ne iskivät kai yöllä.
- FBI? - Ei, Klopekit.
Voi ei. Tuhma hauveli.
Markie-setä ei halua sinua nurmikolleen.
Voi ressu, olet ihan likainen ja vapiset.
Tietääköhän Walter että olet ulkona.
- Sateessako? - Satoi kaatamalla.
- Montako? - Kolme.
Mitä he tekivät?
- Kaivoivat. - Kuin haudankaivajat!
He saattoivat kaivaa mitä vain.
Ehkä he kaivoivat lieroja.
- Että mitä? - Syöteiksi kalastukseen.
Herää jo!
Meidät nähtiin. Kun me nukuimme, -
mies nosti ruumissäkin jäteastiasta ja...
Hautasi sen takapihalle.
- Häivytään. - Kiintoisaa.
Inhoan umpikujia, etenkin kun alueella on sekoja.
Ja nakuja naisia.
Jättiköhän Walter vara-avaimen jonnekin?
Hän kai unohti ruokkia Queenien.
- Walter! - Kai hän on kunnossa.
- Pitäisi kutsua poliisi. - Hyvä ajatus.
Jokin liikkuu.
Miten pääsit sinne?
Sotilaan vanha kikka, näes. Entrez.
- Hyvä. - Hienoa.
Walter?
Ei hyvältä näytä.
Täällä on tapeltu. TV on auki, tuoli nurin.
Ei välttämättä tappelun takia.
Paras kiivetä yläkertaan.
Ehkä hän on ammeessa -
pää mäsänä, ja veri- lammikoiden ympäröimänä...
Älä koske mihinkään.
Hyvä on.
Etsitäänpä koiranruokaa.
Minusta ei ole mukavaa hiipparoida naapurin talossa.
Siis vainajan talossa?
Ota se pois taskusta.
Et vie sitä Walterilta.
Nämä rojut viedään kuitenkin kirpputorille.
Ehkä hänelle tuli kiire ja koira unohtui.
Odota siinä, saat ruokaa.
Napakymppi!
- Mitä? - Kuollut rotta!
Ei se ole rotta, -
vaan Walterin tupee.
Hella on outo paikka tupeelle.
- Tulee nälkä. - Yksikään vanha heppu -
ei lähtisi ulos ilman tukkaansa.
Ei takuulla.
Walter lähti -
kovalla kiireellä.
Hei, täällä on pikkuleipiä...
Hienoa! Ulos kaikki!
Lakia on rikottu riittämiin.
Ei olla katsottu...
Onko keksien rikkominen rikos?
Miten jouduinkin tänne?
Nyt ulos naapurin talosta.
"Walter, koira on meillä."
"Ikkunasi on säpäleinä, koska luulimme sinun..."
"Walter."
"Koira on meillä."
"Ray."
Herra Klopek!
Päivää herra Klopek. Ray Peterson.
Ajattelin juuri...
Sinulle on tässä lähetys.
Ole hyvä. Jätä vähän kaverillekin.
Noin juuri.
- Oletko nähnyt isää? - On kai Artin kanssa kellarissa.
Ne pelaa canastaa tai jotain.
Kulta?
Ray!
"Demonologian opit"
Tärväsit 500 arpoihin, koska luulit voittavasi.
Älä taas aloita.
Menit bussilla Vegasiin, kun pelkäsit koneen putoavan.
Jos olisin ollut kyydissä, se olisi pudonnut.
Tämä ei ole luuloa, vaan näky.
- He ovat satanisteja. - Lhan siansaksaa.
Maailma on täynnä outoja asioita.
Mustia messuja, silpomisia!
Painajaisia, riivaajia.
Usko pois, Walter joutui ihmisuhriksi.
Miksen mennyt mökille. Miksen kuunnellut Carolia.
Kuunnellut vaimoa? Älä naurata.
Kuuntele vain minua.
Mennään uskontopuotiin.
Haetaan kanisterillinen pyhää vettä.
Serkku on pappi, hän saa alennusta.
Sitten menemme torille.
- Sieltä haemme valkosipuliletin. - En kuuntele enää.
- Ja tuoretta lampaan verta. - Ei enää sanaakaan.
Pian he sieppaavat perheesi, -
ja tekevät heistä lihahyytelöä.
En halua kuulla enempää.
- Ray, sinä hymiset. - En kuuntele...
Ray, katso.
Piilotajuinen hyminä. Sinä hymiset!
Haluan tappaa kaikki.
Saatana on hyvä. Saatana on kaveri.
Sinä hymiset.
Kun ne tunkeutuvat tuonne, -
peli on menetetty.
Satanistejako?
Rituaalimurhaajia?
Kiva, tosi kivaa.
Ymmärsinkö oikein?
Klopekit uhrasivat siis Walterin Belsebubille?
Se on yksi mahdollisuus.
Sillä lailla.
Tämäkö on se laiska kotiloma?
En halua jäädä tästä paitsi.
- Viikko Kauhulassa. - Minne menet?
Vessaan.
Rauhoitu.
Mikä on?
Kiva että kutsuit naapurit viettämään grilli-iltaa.
Saatana on hyvä. Saatana on kaveri.
Haluan tappaa kaikki.
Saatana on hyvä. Saatana on kaveri.
Ray Peterson...
Mitä teetkin -
älä salli heidän tehdä sinulle -
samaa kuin minulle.
Tuo sattuu taatusti.
Hei, hei, hei!
Kuka tilasi veripirtelön?
En ole Skip. Olen Art. Teeskentelen vain olevani Skip.
Onko jäähakkua näkynyt?
Pidä huoli omista asioistasi.
Pidä huoli omista asioistasi!
Selvä!
On kaunis päivä kotikulmillamme.
Kaunis päivä joka naapurille.
Oletko minun, olethan minun -
näillä kotikonnuilla?
Kiva naapurusten päivä.
Voitko olla minun? Olethan minun?
Olen aina kaivannut naapuria -
juuri tuon kaltaista.
Olen aina kaivannut -
asumaan naapuriisi.
Tehdään siis kauniista päivästä meille molemmille mukava.
Kun nyt olemme yhdessä voin kysyä:
Oletko minun? Olethan minun?
Tulethan naapurikseni?
Ole niin kiltti, ole niin kiltti.
Rupea naapurikseni, eikös niin?
Ray, meillä on suunnitelma.
Tule. Meillä on...
Mieheni ei voi hyvin. Hänen pitää levätä.
- Aika paha. - Tule nyt.
Carol, päästä hänet.
- Sopiiko? - Vasta sitten -
kun hän muistuttaa taas miestäni.
- Emme ehdi odotella. - Päästä hänet ulos.
Olen sanonut sanottavani.
Varo ampiaisia.
Ne tulivat tuolta.
- Varo koloa. - Kokeillaan sivuovea.
Tee se.
Ai minä? Me sovittiin, että tehdään se yhdessä.
Olen nokosilla.
Makaan tässä silmät kiinni nokkaunilla.
Herää, tämä on tärkeää.
Saimme Klopekit liikkeelle.
- Rumsfield ja minä. - Miten?
Työnsimme lappusen oven ali, soitimme ovikelloa ja juoksimme.
- Niinkö? - Niin.
Eikä! Pöljät!
En voi uskoa että...
Kirjoitin vain "Tiedän mitä teitte."
- En allekirjoittanut. - Ei voi olla...
- Et edes allekirjoittanut! - Niitä pitää säikytellä.
Tehdä niille selväksi, että niitä tarkkaillaan.
Hyvä koira, Vince. Hae.
Nyt ne luulevat, että minä tein sen.
- Miksi? - Näkivät kun työnsin lapun -
Walterin oven ali.
Joten epäilevät minua!
En tiennyt, että työnsit lapun...
Hällä väliä, nyt ne yrittävät karkuun.
Ne tietävät, että me tiedämme!
On sillä väliä! Sinä teit sen, mutta minua epäillään!
He eivät epäile ketään, vaan...
- Tiedätkö mikä tämä on? - Luu.
- Se on reisiluu. - Reiden luu.
Reisiluu on ihmisen luu, Ray.
- Mistä muka tiedät? - Biologian kurssi 101.
Katso, minkä kokoinen!
Tuskin kanan luu, vai mitä?
Mistä Vince löysi tämän?
Kaivoi tuolta aidan alta.
Ray, asia on päivänselvä.
Totta se on.
Naapurisi murhaavat ihmisiä.
He pilkkovat uhrinsa, -
ja hautaavat takapihalleen.
Ray, tässä on Walter.
Ei!
Tälle on jokin hyvä selitys.
Mikä lie roska. Sotkevat joka paikan.
Se voi olla karkkipaperi tai lautasliina.
Se voi olla kuitti.
Roskia lentelee joka paikassa.
Tämä on minun lappuni.
Anteeksi. En huomannut.
Rutista vain kaljatölkki, jos se helpottaa.
No niin.
Teidän on aika lakata käyttäytymästä kuin pikkulapset.
- Eikö niin, Ray? - Niin, Carol.
Ennen kuin kukaan putoaa katolta tai syttyy tuleen, -
menemme koputtamaan ovelle -
ja viritämme juttutuokion naapurien kesken.
Tutustumme heihin, vaikkakin kuukauden myöhässä.
Hyvä ajatus. Minä teen suklaakakun.
- Sillä välin kun te jututatte... - Sinä et tule mukaan.
- Siirretäänkö huomiseen? - Rauhoitu.
Ystävällisesti jutustellessa -
selviää enemmän kuin vakoilemalla.
No niin, kaikki käyttäytyvät tavallisesti.
- Kuka siellä? - Hohoi!
Carol Peterson naapurista.
Saamarin leipomus.
Hei. Tervetuloa Mayfieldiin. Olemme naapureita.
Toimme jälkiruokaa...
Onko äitisi kotona?
Tässä vähän makeannälkään.
Muutitte jo kuukausi sitten, -
ja vasta nyt me tulimme käymään.
Olen Ray Peterson. Vaimoni Carol.
Tuo on Bonnie, ja...
Rumsfield on nimeni.
En tainnut kuulla nimeäsi.
- Hans. - Hans.
Satumainen nimi. Kuin Hans Christian Andersen.
- Oletko katolinen? - En tiedä.
Sievä tyttö.
- Ystäväsikö? - Se oli valmiina kehyksissä.
- "Valmiina kehyksissä"? - Niin.
Tämäkö on ruokasali?
Säikähdin.
- Reuben-setä. - Päivää vain.
Te asutte tuossa naapuritalossa.
- Kahvi maistuisi. - Minä kiehautan.
Painetaanko puuta ja jutustellaan vähän, Reub?
Ne seisoskelevat siellä.
Hyvä, nyt saan tämän hoidettua.
- Kiitos avustanne. - Ei kestä. Olkaa varovainen.
Ansalanka on vaarallinen.
Kiitos neuvosta.
- Varo! - Varokaa!
- Niin varonkin. - Selvisittekö?
Kaikki hyvin, ei hätää.
Heittäkää työkalut.
Kyllä oli kosteaa tänään.
Niin, kampaus ei pysy millään kuosissa.
Saako olla sardiinia?
Vältän rasvaa.
Sardiinia?
Miten viihdytte Hinkley Hillissä?
Me rakastamme sitä.
- Eikö niin? - Aivan.
Klopek. Onko se slaavinimi?
Ei!
Mittari taisi mennä punaiselle.
Miten olette viihtyneet?
Mukava talo, eikö vain?
Paksut, tuhdit seinät.
Paksut, tuhdit lattiat.
Onko joku kellarissa, Reub?
Olen allerginen. Anteeksi.
Siis...
Sinä ja setä asutte kaksin?
- Emme... - Tämä on pieni perhe.
Minä, nuorukainen -
ja tohtoriveljeni.
Hauskaa että lähistöllä on lääkäri.
Hienoa että olette säilyttäneet vanhat seinäpinnat.
En tosin käynyt Knappien aikana.
Ikävää Knappeille.
En muista lainkaan nähneeni muuttoautoa talonne edessä.
Miten niin? Se seisoi siinä koko päivän.
- Niinkö? - Tuota...
Onko tonttinne salaojitus kunnossa?
Kun sataa kaatamalla -
meidän kellarimme täyttyy vedellä.
Kellarista puheen ollen, Ray keksi, että voisimme -
samalla käydä kellarissanne.
Veljennekö se -
siellä äsken naputti?
Ken tietää?
Minkä alan tohtori veljenne onkaan?
Kysykää häneltä.
Kas, meillä on vieraita.
Tavallaan.
Veljeni, tohtori.
Werner Klopek. Hauska tavata.
Ray Peterson.
Anteeksi käsineeni.
Arvelin että naisväki pitäisi kynttilöistä.
- Oi. - Lhania.
Anteeksi vain tämä maali.
Parantelin maalaustani.
Maalaaminen rentouttaa.
- Makeutusainetta? - Ei kiitos.
Olimme epäkohteliaita, kun emme esittäytyneet aiemmin.
Työni on varsin yksinäistä.
Se pitää meidät liikkeellä.
Olemme joutuneet muuttamaan neljästi neljässä vuodessa.
Se lienee rankkaa, Hans.
Kyllä vain. Ja huomenna me -
menemme yliopistolle -
neuvottelemaan uudesta siirrosta.
Voi. Juuri kun tutustuimme.
Onpa harmi. Eikö olekin?
- Harmi on. - Kenen mielestä?
Sanoin juuri tänään Hansille -
että olisi kovin mukavaa -
tavata kaikki naapurit, -
ja siinähän te olettekin!
- Tohtori, osa meistä puuttuu. - Niinkö?
Walter, vanha herra naapurista.
- Hän on kadonnut jonnekin. - Luoja! Voi jestas!
Anteeksi!
Vanhusten asema on kurja.
Mietimme juuri -
miten sellainen ikämies -
voi kadota kuin tuhka tuuleen.
Hävitä jäljettömiin ikiajoiksi.
Me puhuimme siitä juuri eilen.
Epäilemättä.
Jätetäänkö kohtelias höpinä sikseen?
Mitä se hiivatin meteli on?
Jospa me...
Mitä teillä on kellarissanne?
Kerro mitä näit.
- On päästävä vessaan. - Ray, kerro toissailtaisesta.
- Näit heidät kaivamassa. - Älä avaa!
Onko teillä hevonen kellarissa?
Murtovarasko?
Ei kun Art.
- Onko hänkin naapuri? - Se paksu.
Häivy, kapinen rakki!
Anteeksi että Landru säikytti teidät.
- Hänen kokonsa pelottaa. - Ei suinkaan.
Olemme häirinneet teitä jo kyllin. Oli mukava tutustua.
- Tapaamisiin, tohtori. - Hei, Hans.
Oli mukavaa.
- Oletteko kunnossa? - Olen toki.
Tavataan pian taas.
- Löydämme ulos omin avuin. - Hyvää yötä.
Hyvä on. He ovat vähän erikoisia.
"Vähän erikoisia"?
- Ei se tarkoita... - Mieti!
- Että he olisivat listineet Walterin. - He ovat psykopaatteja!
Ray, mitä tuumit?
Niin, kerro.
Olet ollut vaitonainen.
Voisitko osallistua neuvonpitoon?
Minusta he ovat viattomia. Bonnie ja Carol ovat oikeassa.
- No niin. - Sillä lailla, Ray.
Peset kätesi koko jutusta.
Aika paksua koko jutun aloittajalta.
Kuka muka aloitti, kyrmyniska?
Sinä tämän aloitit.
Poikasi kyttäsi niiden takapihaa.
Suokaa anteeksi, naiset.
Meidän pitää puhua poikien kesken.
Hyvä että tulit järkiisi.
Pikku hetki vain.
No, missä mennään, Ray?
Liitytkö likkojen rintamaan?
Oletko sä tossun alla?
Ota pallisi pois muijasi taskusta, -
ja pidä kerrankin pääsi.
Hei, puhuin kuvaannollisesti.
Se oli vitsi.
Walterin tukka. Vanhan miehen tupee.
Kanniskelitko sitä housuissa koko päivän?
Sen jälkeen kun löysit tämän eilen -
sujautin sen postiluukusta takaisin.
Mistä se nyt löytyi?
Klopekiltako?
Kun koira syöksyi kellarista -
se törmäsi pinoon lehtiä, -
joissa oli Walterin nimi.
Se tarkoittaa, -
että Klopekit palasivat Walterin taloon -
ja ottivat tupeen.
Entäs nyt, iskujokko?
He menevät huomenna yliopistolle.
Kun auto lähtee aamulla -
painun sinne, enkä palaa ennen kuin löydän ruumiin.
Täällä ei kolkata vanhaa miestä noin vain.
Hyvät herrat, olemme valmiita.
Olisi yksi homma.
Hakisit ne pihalaatat ja panisit paikoilleen.
Hyvä ajatus, -
mutta menen pelaamaan Artin kanssa.
Hae laatat myöhemmin. Sinähän inhoat golfia.
Haluan lomalla vähän vaihtelua.
Kai sinäkin kaiken tämän jälkeen?
Lhan kuin haluaisit päästä minusta eroon.
Olen poissa koko päivän. Voisit mennä Evelynin luo.
Kivaa päivää serkkulassa.
Inhoan niitä. Rudy on ääliö.
- Ja Diane haisee. - Kivaa reissua.
Nähdään.
Carol, katsos uutta golf-hanskaani.
Nyt ei tule rakkoja kämmeniin.
Vaikka pelaamme koko päivän.
Fore!
Uskoiko se?
Terve, Steve. Miten pyyhkii?
Ala tulla, täällä tapahtuu kohta.
Sun on pakko.
Täällä alkaa hulina. Sitten näet.
Oletko ihan varma, Art?
Johdoissa on rutkasti ytyä.
Jos ote lipsuu, paahdut elävältä.
Sähkövirta on ystävämme.
Suljemme hälyttimet.
Toivoin että olisimme päässeet sinne jotain muuta kautta.
Talossa on varmasti lisää hälyttimiä.
Mykistän kaiken yhdellä nipsaisulla.
- Vai mitä, kapteeni? - Selvä.
Hälytysajoneuvo. Aika nasta.
Tällä kuulen poliisikanavat -
ja voimalaitosten taajuudet.
- Varovasti, Art. - Kaikki hyvin.
Nyt on päästävä eteenpäin. Aikaa palaa.
Mistä me sitten aloitamme kaivamisen?
Ensin takapiha, sitten kellari.
Varo. Älä hosu.
Turva on toinen nimeni.
Minä luulin että Louis.
Ovatko pasmasi selvät?
Tietääkö tuo mitä tekee?
Mikset itse mennyt tuonne?
Turhan korkea.
Jessus!
Hommaa ambulanssi sillä vempaimellasi!
Olen kunnossa. Ei hätää.
- Vähän täristi, mutta ei hätää. - Pysytkö pystyssä?
Tämä auttaa.
Olo helpottaa.
Jessus.
Hei, kynteni mustuivat.
- Hammaspaikkoja kuumottaa. - Katsokaa.
Art katkoi oikean johdon. Hälytys mykistyi.
- Hyvin tehty. - Onnittelen.
Panen pystyyn viestikeskuksen.
Selvä.
- Tarvitset tätä. - Ole hyvä.
Hei, Rumsfield!
Mitä te aseella?
Suu kiinni ja taloa maalaamaan!
Selvän teki.
Ykkösryhmä, Kotkansilmä kutsuu.
Reitti selvä.
Roger kuittaa. Menemme kohteeseen.
Roger.
Punainen Partio, Ray kohteeseen.
Hyvä. Sitten...
Punainen Partio, Art kohteeseen.
Hienoa. Kuittaan.
Kauhean kuumaa.
Hikeä pukkaa, Art.
Mitäpä jos kaivaisit itsekin?
Tarkistin kuopan ja seurailin radiopuhelinta.
Tämä onkin työläämpää kuin arvelimme.
Tutkitaan talo. Siellä on taatusti viileämpää.
Hyvä ajatus. Mennään sisään.
Ensin kellari.
Aloitetaan kellarista ja edetään kerros kerrokselta.
Ray, minusta tuntuu että pihalta ei löydy mitään, -
koska sinne ei ole haudattu ketään.
He kaivoivat ruumiit esiin ja siirsivät ne kellariin.
Kenties, Art.
Aloitetaan keittiöstä. Siellä on kylmää kaljaa.
Tai makkaraa. Kuolen nälkään.
Lukossa.
- Anna luottokortti. - Selvä.
- Missä sinä tuon opit? - Tämä on ensiyritys.
Paska homma.
Sanooko "murto ja tunkeutuminen" mitään?
Hei, herra Rumsfield! Hohoi!
Haluan esitellä kaverini.
- Steve Kuntz. - Terve.
Hän tuli näytöstä katsomaan.
Hienoa.
Mikä on päivän paljastus?
- Mun pitää kohta lähteä töihin. - Häivy siitä!
Käske tuon dorkan häipyä.
- Häivy, dorka! - Mikä tuota vaivaa?
Häippää täältä!
Katso miten iso uuni.
Varmaan 80 vuotta vanha.
Lämmitystä varten.
Talo on aika pieni.
Mihin ne tarttee tällaista uunia?
Tämä hormi on uusi.
Se jatkuu ylös ja katolle.
Osa näkyi olohuoneessa.
Tässä on termostaattikin...
Joka nousee tuhansiin asteisiin?
Melu johtui siitä.
Katso mitä virityksiä.
- Täynnä akkuja. - Ainakin 40.
Niissä on virtaa.
Tämä ei ole tavallinen uuni.
Mitä nyt?
Hei, Rumsfield!
Tyylikästä!
Oletteko kunnossa?
- Olen minä. - Makea temppu.
- Art, se löytyi! - Pelkkää multaa.
Ne polttivat ruumiin uunissa -
ja hautasivat luut tänne.
Mitä nyt tehdään?
Kerron että niillä on krematorio kellarissa.
Älä, muuten hänkin änkeää tänne. Etsitään ensin näyttöä.
Se voi viedä koko yön.
Onnistuitte katkaisemaan sähköt koko korttelista, -
tai koko kaupunginosasta.
Ricky, pää kiinni!
Kipaisemme mäkkärissä.
- Tuonko purilaisen? - Voi ei!
Älkää menkö. Paras pätkä alkaa.
- Tilasin pitsoja. - Hienoa!
Ei ketään haudata näin syvälle.
Kuka muu kuin me kaivautuisi näin syvälle liejuun?
Metallia! Osuit arkkuun!
Hänet haudattiin sinkkiarkussa! Haen hitsipillin!
Hei! Tuota...
Kotkansilmä! Löysimme Walterin!
Tulemme kohta. Kaiva! Me löydettiin hänet!
Kiinni jäit, Reub.
Erehdyit pitämään meitä torvina.
Herra Weingartner! Art!
Katsokaa tuonne, vikkelästi!
Kyllä minä...
Walter!
Ray! Raymond!
Kuulkaapa, hyvä herra.
Nyt lykkäs myrkyn.
Ray, arvaa kuka ei ole kellarissa? Walter!
Hän tuli kotiin!
Klopekit! Ja poliisit!
Pidättele niitä.
- Keksi jotain! - Joo joo.
Seis! Älkää menkö edemmäs!
Ettekö usko? Seis!
Herra konstaapeli, odottakaa.
Meille tunki porukkaa -
ja ne syövät kaiken!
Ray, Walter tuli! Ja Klopekit!
- Ricky yrittää... - Osuin kaasuputkeen!
- Kaasua! - Juokse!
- Mikä on? - Hyvä että tulitte.
- Ei hätää. - Poliisia ei tarvita.
Osuimme putkeen! Kaasua virtaa!
Se räjähtää!
- Mahtavaa! - Ricky osaa järkätä bileitä.
Teidänkö talonne?
Siellä liikkuu jokin.
Ray, löysithän jotain?
Ennen räjähdystä, eikö niin?
Sano että löysit sen!
Etkö löytänytkin, ennen kuin pamahti?
Teitä odottaa syyte.
Voi taivas, mitä nyt?
Huomio. Pysykää tiesulun takana.
- Älkää tulko. - Tuo on minun taloni.
Siellä on vielä kaasuvaara.
- Hän asuu täällä. - Puhuinko sinulle?
Poistukaa, olkaa hyvä.
- Kulta, mitä ne tekivät sinulle? - Leikkautit tukkasi.
Se on kiva.
Taloon on haudattu ruumis.
- Herra Seznick, niinkö? - Niin, se joka istuu tuolla -
- on haudattu tuonne. - Just joo.
Missä hän oli?
Sairaalassa tähän aamuun asti.
Hänellä oli sydänoireita -
ja tytär vei hänet sairaalaan maanantaina.
Entä tupee? Se löytyi naapurista.
- Walterin tupee. - Klopek haki postit.
Tohtori otti vahingossa myös irtotukan.
Uskotteko te muka, että hän on tohtori?
Kyllä vain.
Hän on arvostettu patologi.
Onni että ette lennättänyt häntä taivaan tuuliin!
Joo, olen onnekas.
- Viekää tämä kahjo. - Anteeksi että rikoin autonne.
Yksityisen ja julkisen omaisuuden tuhoaminen.
Kolme luvatonta tunkeutumista.
Häiriköinti, herjaus ja ilkivalta.
Vanha mies väittää lisäksi -
että sieppasitte hänen koiransa.
Kuuletteko, herra Peterson?
Tukkasi on tosi nätisti, kulta.
Tämä ei muuta mitään.
Eivät he pääse niin vähällä.
Eiväthän, Ray? Sano niille!
Vielä me näytämme.
Kaivamme takapihalla -
kunnes löydämme ruumiin.
- Se ei ole Walter, mutta... - Suu tukkoon, Art!
Etkö tajua lopettaa?
Katso minua!
Sinun takiasi olen riekaleina.
- No, no... - Sotilaat!
Jätä heidät jo rauhaan!
Mitä he muka tekivät?
Olkoot erilaisia kuin me, ja omissa oloissaan!
Mitä siitä! Heidän naapurinsa tekevät murron -
ja polttavat heidän talonsa.
Mitä sanoitkaan esikaupunkien asukkaista?
Kuten Skipistä?
Väki höylää nurmikkoaan, kunnes yhtenä päivänä alkaa viirata.
Kuten meillä! Nuo ovat kunnossa, emme me!
Me änkeämme aidan yli ja tungemme toisten taloon!
Me viskelemme jätteitä kadulle ja sytytämme tulipaloja!
Me olemme omituisia, Art!
Me olemme hourupäitä! Eivät he!
Me.
En tiedä mitä sanoa.
Haluatko että muutan?
- Tapan tuon! - Hullu!
- Irti! - Lopettakaa!
Irti nyt!
- Seis! - Yks' hailee.
Viekää minut sairaalaan.
Viekää sairaalaan. Olen sairas.
Silmään sattuu.
Kulta, otan selvää -
mihin sairaalaan sinut viedään -
ja tulen autolla perässä.
- Käykö? - Käy, kulta.
- Oletko OK? - Olen, Carol.
No niin liuhuletit, pois autoni kimpusta.
Seuraa aikaasi.
- Sinä siinä! - Pitsakuski on tulossa.
Te vähä-älyiset!
Kuka tuli?
Tohtori Klopek, -
olen pahoillani.
Kun pääsen vankilasta, -
autan teitä korjaamaan talon.
Minulla on työkalujakin.
Sain Carolin isältä lahjaksi.
Näytänkö minä idiootilta?
Pidättekö minua vähäjärkisenä?
Huijasitte ehkä muita, -
mutta ette minua.
Huijasinko muita?
- Mutta ette minua. - Enkö?
Ette.
Jäikö minulta jotain väliin?
Älkääs nyt, herra Peterson.
Te kävitte kellarissani.
Tottahan te kurkkasitte uuniin.
Näin kyllä uuninne, tohtori -
mutta jokaisella on oikeus millaiseen uuniin tahansa.
Näitte yhden pääkalloista, eikö niin?
Tiedän että näitte.
Se kuului naapurillenne.
Nimeltään Knapp.
Talo oli ennen heidän.
Halusin ostaa sen, mutta vanhukset vastustelivat.
Ovat niin kiintyneitä kaikkeen.
Taisin unohtaa lompakkoni...
Saatte pitää reisiluun.
Minä haluan pääkalloni.
Vai otanko teidän kallonne tilalle?
Hans.
Pitsakuski!
Hyvin vedetty!
Tosi makeeta.
Siviilipidätys!
Minä, Ray Peterson, otan teidät kiinni epäiltynä -
murhayrityksestä!
Mies puhuu pehmeitä.
- Siviilipidätys. - Voi, Ray.
He murhasivat Knappit.
- Hän on dementoitunut. - Hei, Sherlock.
Pyydä Klopekeja kertomaan, missä ruumiit ovat.
Ruumiita ei ole, eikä todisteita.
Nytpä on.
Teidän autonneko?
Mentiin, tohtori.
Hei!
Pinokkio!
Minne luulet meneväsi?
Kiikissä!
Aloillasi, naskali.
Olin viidakkosotilaana ja katkon kaulasi kuin korren.
Tiedoksi kaikille psykoille, sekoille ja murhamiehille -
kaikkialla maailmassa:
Älkää ärsyttäkö esikaupunkilaisia. Olemme saaneet tarpeeksemme.
Emme tyydy leikkaamaan nurmia, -
ja vahaamaan autoja.
Me nappaamme heidät!
- Terve. - Hei.
Mitä aiot tehdä nyt?
Pakkaan laukkuni ja painun mökille.
Me napattiin ne!
- Kauas hänestä. - Jätkät, hei!
Kuka lähtee oluelle?
Panit minut tosi koville. Äijässä on raakaa voimaa.
Miten sormi voi?
Mihin te menette?
Lomalle.
Miten niin? Tämä on viikon uutisjuttu.
Ne tulevat tänne tutkimaan Klopekien koko kellarin.
Tämä leviää satelliititse kaikkialle!
Art!
Vaimosi on palannut.
- Ja talosi on tulessa! - Art, missä olet?
Onko vaimoni kotona?
Herra Peterson, minne matka?
Jännitys senkuin tiivistyy.
Olen poissa vähän aikaa.
Pidäthän naapureita silmällä sillä välin?
Taatusti, herra Peterson.
Selvä se.
Hitto että mä viihdyn täällä.